![](https://sound44.com/wp-admin/admin-ajax.php?action=kernel&p=image&src=%7B%22file%22%3A%22wp-content%2Fuploads%2F2020%2F12%2F2001-02-23_Subtension2.jpg%22%2C%22thumbnail%22%3A%22%2C%2C%22%7D&hash=a2788a48)
23/02/2001
Subtension 2
Line up
Dalo (SK), Ginger, Lucca, Liner, Marquis
Report
V pátek 23. února se uskutečnila další akce ze seriálu Subtension, pořádaných agenturou Sound 44 v kyjovském klubu Šneckenhaus. Jaké to bylo?
Před oficiálním začátkem si za mixem užíval Paul Hawk. Kratinká zahřívačka a pak už přišla devátá hodina večerní a s ní i DJka Lucca. Během dvou hodin dostala lidi do varu velice nápaditým setem plným zvratů, nečekaných pasáží a orgastických mixů. Šlo převážně o techno, sem tam s mírným náznakem nějaké house smyčky, která nepřekážela, naopak jen zdůraznila o vteřinu později nastupující beatovou linku.
Když několik málo minut po jedenácté nastoupil na své místo DJ Liner, plac už byl plný a atmosféra začala povážlivě houstnout. Liner předvedl klasický techno nnáářřeezz v podobě strojově přesného rytmu, řvoucích pasáží a mixů, ze kterých přímo čišela energie. U toho prostě nešlo nekřičet, jelikož malý blonďák v kšiltovce se s tím opravdu moc nepáral. Za snad nekonečnou pasáž natlačil nesčetně nadupaných desek a dav šílel. Liner zkrátka ví, kolik je 100%. (Jakoby se mu vracela dřívější forma:O)
Kolem jedné ráno střídal Linera DJ Dalo, aby všem ukázal, jak se hraje u sousedů na Slovensku. Rozhodně měl co ukazovat. Pozoruhodný výběr desek, kvalitní mixy, nápadité a promyšlené pasáže. I když to celkově znělo dost monotónně, nebylo to na škodu. Hutné, jakoby továrenské techno v trochu jiném podání, než na jaké jsou v těchhle končinách lidi zvyklí. Set zněl vyváženě, neměnil se z desky na desku. DJ jakoby se držel jednoho stylu, který se zvolna posouval od jednoho bodu ke druhému. Stručně, sousedi to mají docela vychytané.
Po půl třetí se konečně dostal za mix DJ Ginger. Pokračoval v monotónním technu, což se od něj dalo více méně čekat. Pořád to připomínalo to, co hrál Dalo. Změnil se však výběr desek a taky styl mixování. Jiné a zároveň stejné. Jisté ale je, že lidem na parketu bylo snad i jedno, kdo hraje. Stále to bylo totiž stejně kvalitní. Asi nejnápadnější fakt, kterým se Ginger lišil od svého předchůdce byl ten, že tady už zazněla občas i nějaká známější deska. Ginger je přece jenom jaksi „náš“:O)
Před pátou ráno dostal slovo DJ Marquis. Několikaminutový, značně psychotický (experimental, industrial, hard core bez beatů, ambient, elektro a hospitalizace na psychiatrii – od každého trochu) začátek jakoby říkal „co já vám asi zahraju“. Nakonec se odkudsi vzalo „normální“ techno. Dupavé, trošku melodické a líbivé v celém svém rozsahu. Nešlo v klidu stát a nepodupávat si, nešlo v klidu sedět a nevrtět se nebo nehoupat nohama. Tohle byl zkrátka důstojný konec. A začátek toho konce, ten stál rozhodně za pozornost taktéž. A důstojný konec tohohle reportu? Přibližně 280 přítomných, nový zvuk, nové světla, nové animace. Jedinou výhradou je dlouhý monotónní úsek. Dost to unavovalo a chyběla nějaká maličká změna na oživení. Ale to je detail, i když pro někoho důležitý. Podtrženo sečteno – dobrá akce, to musel vidět i slepý. 9/10.
Text: Kryton